1-10, det er centralen.
DENNE HISTORIE OGSÅ NÆSTEN HELT SANDFÆRDIG
Hvor er du?
Vi er lige rundt om hjørnet.
Vi har en 4-1-5 ved 68th South Corbine Street.
Alle enheder, vi har en 211 i gang ved American Bank.
Mistænkte er bevæbnet og kører i en hvid sedan.
1-10 på vej.
Vi har fundet en hvid sedan, der kører mod syd på Main, -
- på vej mod I-35.
Vi sætter efter. Send assistance.
Kan I se ham?
Vi indhenter ham.
Central, vi har fundet den hvide sedan.
Anmoder I om assistance?
Nej, mistænkte er væk.
Bilen kan være blå.
Alle enheder på I-35.
Mistænkte kører nu i en firedørs blå sedan.
State Highway Patrol har fået besked.
Undskyld. Har du brug for hjælp?
Ellers tak.
Den begyndte at brokke sig, -
- så ville tage næste afkørsel, men den gik ud.
Lad mig se.
Er det mon køleren?
Det kunne det godt være.
Er den færdig?
Det ville ikke overraske mig.
Ved du noget om biler?
Ikke rigtigt.
Hvor skal du hen?
Ingen steder.
- Du kører bare? - Netop.
- Jeg kan godt lide din bil. - Det kan jeg også.
Jeg stjal den.
Virkelig?
Nej.
Den tilhørte min mand.
Hvor er han?
Han er...
Han er død, så der er han.
- Må jeg spørge, hvad du hedder? - Jewel.
Jewel? Hedder du det?
- Tror du ikke på mig? - Jo... Det passer til dig.
Det må man sige.
Hvad hedder du så, hr. blå jakkesæt?
Bob Callahan.
- Hvor skal du hen? - Hjem.
- Jeg har været på farten længe. - Og gøre hvad?
- Lidt af hvert. Jeg er sælger. - Hvad sælger du?
Som sagt, lidt af hvert.
Hvad søger du efter?
- Du kan altså lide heste? - Hvad?
- Den der... - Nå ja. Det kan jeg.
En cowgirl, der stjæler biler.
- Hvad ellers? - Det er faktisk det.
Jeg har tre heste, bor på landet.
Tre heste?
- Hvad hedder de? - Hestene?
Wiley, Clementine, og Dorothy Jean.
Dorothy Jean?
Det lyder som en for mig.
- Rider du? - Nej, jeg har aldrig prøvet.
- Men det er på listen. - Hvilken liste?
Ting, jeg gerne vil, men ikke har prøvet endnu.
Så må du skynde dig.
Hvorfor?
- Eller andet? - Nej, tak.
Når I er klar.
Nej! Du gav mig et lift. Lad mig betale.
- Det skal du ikke. - Jeg insisterer.
Tak.
Var du sælger?
- Ja. - Dør til dør?
- Nej, nej... - Sælger du bibler?
- Nej, slet ikke. - Det var bare for sjov.
Må jeg fortælle dig noget?
Jeg ved intet om salg.
- Jeg fandt bare på det. - Hvad laver du så?
Det er en hemmelighed.
Virkelig? Hvorfor?
Hvis jeg siger det, så vil du ikke se mig igen.
- Hvem siger, jeg vil det? - Vil du?
- Det er... Det mener du ikke, vel? - Jo.
- Det er en joke. - Nej.
- Hold nu op. - Den er god nok.
Hvorfor fortæller du mig det?
Jeg stoler på dig.
Du har lige mødt mig.
Nogle gange ved man det bare.
Med mig?
- Du sidder her stadig. - Fordi jeg ikke tror på dig.
Hvis jeg gjorde...
Hvad ville være værst? Løgnen eller sandheden?
- Bevis det. - Skal jeg?
Skal jeg bevise det?
Hvad hvis jeg kan?
Jeg går ikke min vej.
- Jeg gør det ikke. - Det tænkte jeg nok.
Ikke fordi jeg ikke kan, -
- men det er ikke min stil. - Stil?
- Du har en stil? - Ja.
- Så fortæl mig, hvad det er. - Min stil?
Tag bare dette sted.
Det er ikke min stil.
Hvis det nu var en bank...
... og skranken var deroppe.
Og kvinden var kassereren.
Man går stille og roligt ind, -
- og finder et sted at sidde, ligesom vi gør her.
Så venter man.
Det kan tage alt fra et par timer til et par dage.
Men man venter, for det skal føles rigtigt.
Når det gør det, så rykker man.
Man går op, kigger hende i øjnene. -
- og siger; "Frue, dette er et røveri".
Man viser hende pistolen.
"Fyld tasken med penge og giv den til mig."
"Og gør nu ikke noget dumt."
"Jeg vil ikke gøre dig noget".
"Jeg kan lide dig."
"Rigtig meget."
"Faktisk er jeg faldet for dig, så knus ikke mit hjerte."
Når jeg får tasken med pengene, går jeg stille ud igen.
Og hun...
Hvad ville hun gøre?
Jeg laver bare fis med dig.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Hans hænder rystede.
De rystede helt vildt.
Jeg tror ikke engang, at han ville kunne skyde.
- Men hvis han... - Nej, du gjorde det rigtige.
Er du okay?
John? John?
Jeg vil ikke gøre noget stort ud af det.
Men vi har splejset om noget til dig.
De store 4-0.
Det går ned ad bakke herfra.
De skal alle i, for far kommer nu.
Tillykke med dagen!
Hvad er nu det?
- En overraskelse! - Hvorfor har I intet sagt?
Så er det jo ikke en overraskelse.
Kage til morgenmad?
Fødselsdagskage til morgenmad?
- Hvis idé var det? - Det var deres.
Jeg prøvede at sige det til dem.
Far bliver sur og ønsker ikke at blive mindet om hans alder.
"Kære hr. Præsident..."
De var ligeglad.
"... jeg er ked af, at du blev skudt, men glad for, du har det bedre."
Hvad med dig?
Det er din fødselsdag.
Jeg siger ingenting.
"Det er nok en hemmelighed, -
- men leger du skjul med de besøgende?"
"Jeg håber, at kunne komme på besøg en dag."
"Tak, fordi du holder Amerika sikkert. Hilsen Abilene Hunt."
22, kan du høre mig?
22, det er centralen.
Tryk på den røde knap og sig "10-4".
10-4.
Sig, "10-4, good buddy."
- 10-4, good buddy. - Jeg vil prøve!
Tryk på knappen og sig;
"Central, det er et røveri."
- Central, det er et røveri. - Hold nu op.
Sig, "Jeg skal 10-2 rigtig meget".
Jeg skal 10-2 rigtig meget.
Hvad betyder det?
Vil I med ind eller vente i bilen?
- Med ind. - Vente.
Må jeg høre radio imens?
Ja. Skriv en note til din lærer, at vi kommer for sent.
Modtaget.
Kom så.
Kom så! 10-2!
Hvem beder du til denne gang?
Vor Frue af sjælden og periodisk deltagelse.
Det er op til dig. Vil du vælge?
Ja!
Vælg noget.
Du kunne godt lide baseball?
- Ja. - Så vælg det.
Du skal vælge, hvad du gerne vil. Det er det vigtigste.
Gør, hvad du selv vil, sørg for at kunne lide det.
Forstår du? For du hænger på det.
Hvorfor kigger du sådan?
Kan du lide dit job?
Må jeg tale med direktøren?
Det er mig. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Vedrørende et forretningslån. - Det kan vi nok hjælpe med.
Hvilke forretninger taler vi om?
Denne slags.
Sid ned.
Far, jeg keder mig.
Hvad skal jeg gøre ved det?
Hvordan har du det?
Ikke så godt, nu du spørger.
Dagen er stadig ung.
Jeg giver dig denne.
Du skal fylde den med penge.
Har du hørt den om frøen, der gik ind i banken?
Nej.
En frø gik ind i en bank.
Han går op til kasseren og siger; "Må jeg tale med..."
Der står Paddywhack på navneskiltet.
Han siger; "Hr. Paddywhack, jeg vil gerne tale med en om et lån."
Hr. Paddywhack kiggede og sagde;
"Det kan du ikke få. Du er kun en frø."
"Det virker ikke retfærdigt. Vil du tale med direktøren?"
Paddywhack gik ind til direktøren.
"Sir, der står en frø derude, der vil optage et lån."
Direktøren spørger, om han kan stille noget i sikkerhed?
Det er noget, man holder for folk...
... så man er sikker på at få sine penge tilbage.
Han kunne jo spørge.
Han satte sig ned.
Han gik ud til frøen. "Kan du stille noget i sikkerhed?"
Frøen tog en glaspære og lagde på disken.
"Den glaspære er alt, jeg ejer."
Hr. Paddywhack tager den med om til direktøren, der siger;
Vi ændrer det fra check til opsparing.
"Det er alt, hvad frøen ejer."
Direktøren kigger på ham og glaspæren.
"Det er en nipsgenstand, giv frøen et lån."
- Forstår du den? - Ja.
Jeg vil gerne lave en indbetaling.
Undskyld mig. Bevar venligst roen.
Det er min pligt at informere jer, -
- at denne bank netop er blevet røvet.
Sømmet i bund.
Alle sammen... Helen, jeg tager mig af dette.
- Du må ikke gå ud. - Min datter sidder i bilen.
Politiet er på vej.
- Politiet kommer snart. - Du lytter ikke!
Jeg er politiet!
John? Hvad helvede laver du her?
Så du nogen, der så underlige ud?
- Hvor gammel var han? - 50 eller 60.
- Tættere på 60? - Ja.
- Eller 50? - Derimellem.
Lyder det rigtigt, John?
Hvad skete der?
Er I okay?
- Var han bevæbnet? - Ja, han havde en pistol.
- Så du den? - Ja.
- Sigtede han på dig? - Nej... Han sagde, han havde en.
- Men du gjorde, hvad han bad om? - Ja.
- Fordi han sagde, han havde en pistol. - Men også...
Han var også en gentleman.
Hun kan ikke tale engelsk.
Jeg kan ikke noget spansk, -
- selvom jeg beskæftiger mig med begge dele.
Vi kommer godt ud af det.
Bueno para ti.
Hvad skal jeg sige? Si?
Si. Absolutamente.
Jeg ved, når der bliver gjort grin med mig, men det er fint, -
- for jeg kan godt grine af mig selv.
- Jeg kan også grine af dig. - Det siger du ikke?
Hun vil have, at jeg tager hende med til Buenos Aires.
- Har du været der? - Nej.
- Der er god poesi. - Du mener Chile.
Hvad er forskellen?
- Har du været i St. Louis? - Ja.
Vi kan lave et godt kup deroppe.
... 19 elever fra skolen i Lubbock.
Efter sine pligter fredag aften, -
- tog han sine snesko på og gik ned ad bjerget.
Er det i nyhederne?
Dagens lokale nyheder. Bier!
Nej. Folk er ligeglade.
Du er ikke ligeglad.
- Vel? - Nej.
Men skal jeg prøve endnu mere eller bare sige op.
Hvad vil du så?
Det ved jeg ikke. Lave noget nyttigt.
Hvor jeg ikke skal rydde op, hver gang jeg kigger den anden vej.
Du kan bare sige op.
Eller prøve at fange dem.
Jeg troede ikke, du ville ringe.
Jeg troede ikke, du ville svare. Så vi står lige.
- Hvordan går det med bilen? - Den er fikset.
Hvad med dig? Du har vel været på landevejene?
- Fået solgt mange bibler? - Åh ja.
Du ser på en af de bedste sælgere i området.
Jeg tror ikke på noget fra din mund.
Det er nok en god idé.
Du har ikke høreapparatet i?
- Hvad siger du? - Du har ikke...!
Gudfader.
Jeg har noget til dig.
John Hunt!
John Hunt! Hvor er han? Der var han.
Din regnvejrs-røver har været på spil igen.
Grin bare. Hvad har du?
Gene Dentler sendte dette. Han kom til at tænke på dig.
Det er hyleskægt.
Jeg har sat AARP på sagen.
Gene.
Hej, Gene Dentler. John Hurt.
- Fortæl mig om røveriet. - Den gamle mand?
Samme historie. Lille beløb, ingen aftryk. Intet.
Altså ingen spor? Sikke en overraskelse.
Folk er ligeglade.
Det er faktisk en sjov historie.
Ja, intet er sjovere end et bevæbnet røveri.
Ja, men apropos sjovt...
Her bliver det interessant.
Jeg fortalte min kone om det.
Hun må have fortalt sin søster det, for hun ringede dagen efter -
- og fortalte om en lignende historie i avisen.
Gammel mand... Men en pistol.
Hvad hedder din svigerinde?
Hej, Marge. Jeg ringer angående røveriet fra den 8. juni.
Kan du sende mig en fax?
Hvad mener du med flere gange?
To?
Undskyld?
Hej.
- Jeg vil gerne åbne en konto. - Gerne. Hvilken slags?
Denne slags.
Er det nok?
Bare kom med dem, Patty.
Kan jeg få lidt hjælp?
Vi har fem stater.
- 93 røverier. - På to år.
- Er det de samme? - 100 procent.
Hvordan slipper de samme tre afsted med det?
Det er de heller ikke. De er bare ikke blevet taget endnu.
- Hvad vil du så gøre? - Hvad jeg vil gøre?
Fange dem.
Goddag.
Græder du? Lad være.
- Hvorfor græder du? - Det er min første dag.
Alting har en første gang.
Op med humøret.
Du gør det godt.
- Hvordan vil du beskrive ham? - Han var meget høflig.
Han virkede som en rar mand.
- Han var... - Lad mig gætte.
En gentleman?
Ham var mere..
- Han virkede bare glad. - Glad?
Lignede han en af dem?
Ja, det tror jeg.
Han virkede bare..
Glad.
Kom nu!
Det ser forfærdeligt ud, for jeg ville have nyt tapet, -
- men jeg fandt dette, så ville ikke dække det til.
Jeg søgte på navnet. Han byggede huset.
Han skrev det for 100 år siden og det står der stadig.
Wiley har jeg haft siden føl.
Clementine tilhørte vores naboer, -
- men hun blev ved med at bryde ind gennem hegnet...
Så vi endte med at købe hende.
- Tilhører alt dette dig? - Ja.
Mig og banken.
Mine børn har sagt, jeg skal sælge, men jeg elsker det for meget.
De siger, det er for dyrt og for meget at passe for mig...
De kan jo bare komme og hjælpe.
Jeg skal ingen steder.
Du er vel ikke gift?
Mig? Nej.
Jeg har dog været gift, da jeg stadig var ung.
Børn?
Det håber jeg ikke.
75? 76? 77?
- Må jeg smage din øl? - Nej.
78, 79, 80.
- Hvad kommer så? - 81.
Der har vi så et spor. Kan du se det?
- Men hvor fører det hen? - Til skurken.
Netop.
Hvor skal han hen?
Kan vi få to kopper kaffe?
- Hvordan var turen? - Lang.
- Romantisk.
Romantisk?
Han kunne ikke lide mit lydbånd.
Den er stor.
Meget stor.
Jeg vil bare vide, hvor meget de har i lastbilen.
Jeg vil gerne tale med en, om at åbne en konto.
- Hej, kan jeg få den udbetalt? - Det kan du tro.
- Var det alt? - Ja.
Alle mine venner køber hus, og laver voksenting, -
- så det kommer ikke bag på mig...
Dengang gav det ingen mening, før...
Før nu, hvor alt er faldet til ro.
- Sir, dine penge. - Tak.
De er det rette sted...
Min far forlader mig, da jeg var lille.
Da jeg blev teenager, giftede min mor sig igen.
Hun blev gift med en betjent.
- En betjent? - Ja, det er sygt.
Der lavede jeg allerede småkriminalitet.
Det første han gør, er at skifte alle låsene i huset.
Og han skriver et 30-siders manifest, -
- om hvad der skal ske nu, når han bestemmer.
Ting, vi må eller ikke længere må.
Da det bliver jul tager jeg på druk og kommer sent hjem.
Huset er låst som et fængsel.
Det eneste åbne vindue, er højt oppe.
Jeg kravler derop, kommer halvvejs ind, -
- men mister balancen, og hænger fast i juletræet.
Kuglerne falder ned, klokkerne ringer.
Jeg ser, at min stedfar står i sine små hvide underbukser, -
- i angrebsstilling, med begge hænder på sin pistol.
Han er klar til at skyde, mens han siger;
"Stå stille, sømand!"
Han har aldrig kaldt mig sømand før. Det var første gang.
Derfra gik det ned ad bakke, -
- og det er derfor, jeg hader jul.
- Hallo? - Hej, det er mig.
- Hej. - Er det for sent?
Nej, så sent er det heller ikke.
- Hvad laver du? - Jeg sidder bare hjemme.
Betaler regninger og spilder tiden.
- Venter på mit opkald? - Rolig nu.
Hvor er du?
Et sted i Oklahoma eller Missouri, tror jeg.
Det hele ser ens ud.
Vil du komme og finde mig?
- Pengeskabet? - Pengeskabet og lastbilen.
- Tror du, vi kan gøre det? - Ja, det tror jeg.
Vi kan gøre, hvad vi vil.
Det virker bare som om, vi vil blære os.
Så lad os gøre det.
Jeg er træt af det samme igen og igen.
Det er noget fis.
Jeg bliver 67 år. Mine knogler gør ondt.
Gudfader.
Jeg vil tænke på min fremtid.
Min fremtid.
Hvad tror du, Forrest? Kan vi gøre det?
- Ja, formentlig. - Formentlig?
Formentlig?
Har du glemt Peterson?
Han hjalp formentlig ikke meget.
Det var dengang. Det her er nu.
Og nu ved jeg, hvad jeg laver.
Det ved jeg også. Men også hvad jeg er i stand til.
Og nu til dags, er det to forskellige ting.
Jeg skal ikke slappe af. Lad mig være.
- Jeg vil ikke være sej. - Kan du ikke dæmpe dig?
Hvad er der galt med min stemme? Hvorfor skal jeg være stille?
Kør mig så hjem. Din bror...
Han tog på mine bryster!
Hvilken mand kan lide sin bror, der tager på andres bryster?
Han er 13 år gammel...
Der er sket store skader på bygningen...
Brandinspektørerne siger, at der er flere tegn på branden er påsat.
Der kan være tale om en forbrydelse.
Vi tager nu til Texas, -
- hvor politiet fra flere stater, har sporet et dusin af bankrøverier, -
- begået af erfarne røvere.
For at gøre det mere underligt, -
- så er de mistænkte en del ældre end normale kriminelle.
Vi skyder dem til at være 60 eller 70 år gamle.
Så vi kalder dem; "Over The Hill Gang."
- Godt navn. - Tak. Vi fandt selv på det.
Folk fra omegnen arbejder sammen, så vi kan få dem fanget.
Gamle mænd, der røver banker, skiller sig jo ud.
Ved du, hvordan de er sluppet af med det så længe?
Nej, men de må have en del erfaring, -
- med at røve banker, end vi har med at fange dem.
- Tror du, at du vil fange en? - Jeg tror, at alle her, -
- som lægger en masse kræfter i det, gerne tager æren for det.
Men jeg vil ikke lyve. Jeg vil gerne fange dem.
Jeg håber, jeg får chancen.
Lad os håbe, at tiden ikke gør det før dig.
- Tak. - Selv tak.
Og tilbage til dig, Ted.
Er du allerede tilbage?
- Har du set nyhederne? - Nej.
- Hvordan ser vejret ud? - Skyfrit.
Hallo?
Sig, det er løgn.
Du kan kigge på optagelserne.
De går bare ind, og tager sig af vagterne.
De eskorterer dem til boksafdelingen.
Betjent?
Betjent Hunt? Denne vej.
De fleste opdagede slet ikke, hvad der foregik.
- Er det John Hunt? - Ja.
- Du er en populær mand. - Lad mig lige høre.
- Du følger efter dem ud på gaden? - Ja.
- Og du skød mod dem? - Ja, to gange.
- Guld? - Guld.
Hvad skal de med guld?
Det må du sige. En af dem efterlod dette.
HELD OG LYKKE, JOHN HUNT
Det er noget af en souvenir.
De ramte et af mine elskovshåndtag.
Jeg blev faktisk aldrig færdig som læge.
Helt ærligt. Det skal du ikke sige nu.
Vi har breaking News.
Politiet leder efter tre mistænkte, -
- som skulle have røvet First Nation's Bank.
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Vi gjorde det næsten, ikke?
Nej, vi gjorde det.
Hvad leder vi efter?
Lige der. Gå tilbage.
- Vent til vagterne går forbi. - Nej, det er der.
Du spoler fremad. Spol tilbage.
- Det er slowmotion. - Du skal spole tilbage.
- Den spoler tilbage. - Du spoler frem.
Tryk nu bare...
- Det her er stop. - Gå tilbage.
Stop ikke på et tomt billede, men hans ansigt. Lige der.
Se lige.
Smiler han?
Han må tænke på dig.
- Betjent Hunt? - Ja.
Er det dem?
- Ja. - Vi skal bruge optagelserne.
- Det er mine beviser. - Ikke længere.
Mange tak.
Bureauet blev til, for at fange folk som dem.
Der var Dillinger. Hvem ellers?
Dillinger, og en del andre som ham.
Du har gjort din del, John. Du har gjort det godt.
- Sikkert. - Den svære del er ovre.
Nu overtager vi.
Ja, måske. I kan køre den hjem.
Eller måske bliver det mig.
Jeg fandt det spor, og satte gang i sagen.
Og så kommer I og vil overtage.
"Du fandt et spor. Du fik gang i sagen."
"Du har gjort det godt."
Husker du noget?
Nej.
- Men de vil det samme som dig. - Ja, det er sandt.
Hvorfor lader de ikke dig gøre det?
- De tror, de er bedre til det. - Er de det?
Muligvis.
Vil du hente en hjulnøgle?
- Måske er det en god ting? - Hvorfor dog det?
De er ikke så gode som dig. Så de fanger ham ikke.
Tak, skat.
Hvis det var dit arbejde, ville du helt sikkert fange ham.
Derfor er det godt, du ikke er med.
For hvis du fangede ham, kunne du ikke jagte ham mere.
Jeg kan lide din tankegang.
Det var det, ikke?
Vi ses, drenge.
Pas på dig selv, Teddy.
Jeg...
Jeg har ville spørge om noget...
Du har et hus over for kirkegården.
- Er der en grund til det? - Nej.
- Okay.
- Okay. Har du aldrig tænkt på det? - Ikke rigtig.
Godt.
Vi ses næste uge. Og hold nu lav profil.
- Okay. - Farvel, Forrest.
John?
Se nu ikke så trist ud.
Vi vil ikke spilde tiden på en flok gamle fjolser.
Hvad er det?
Ingenting.
- Er du sikker på, du ikke vil prøve? - Måske næste gang.
- Stod det ikke på din liste? - Det gør det stadig.
Kom så.
- Savner du ham? - Helt sikkert.
Men vi blev gift som unge. Ligesom dig.
Og så fik vi børn...
Du mister lidt af dig selv.
Det gjorde jeg i hvert fald.
Det er så nemt at tro, alt er fint. At sådan skal det hele være.
Du bruger så meget tid på at tro, du er glad, -
- og en dag vågner du op, og indser du ikke er det.
Måske har du aldrig været det.
Måske ved du ikke engang, hvad det betyder.
Så sker det, at du mister en...
Selv dine børn bliver voksne og flytter, så du tænker...
Hvad har jeg tilbage?
Så ja, jeg savner ham. Det vil en del af mig altid gøre.
Men nu er det okay at være egoistisk.
For hvor vil du være om ti år? Hvad laver du så?
Når jeg lukker en dør, tænker jeg;
"I det mindste er det sidste gang, jeg skal gøre dette, -
- hvad det så end er."
Ved du, hvad jeg gør, når en dør lukkes?
- Hvad gør du? - Hopper ud af vinduet.
Hvis jeg tænker på, hvad jeg skal, -
- så tænker jeg på, da jeg var lille, -
- og siger; "Ville han være stolt af mig?"
Hvis svaret er nej, fortsætter jeg.
Men er svaret ja, så er jeg lige hvor jeg skal være.
Er han stolt af dig? Den lille dreng?
Han nærmer sig hver dag.
Men du er aldrig helt, hvor du skal være, vel?
For hvis du er det, er du død.
En lille 10 årig af dig...
Han har måske håb og drømme, men...
Han forstår ikke tiden.
Eller verden som du gør.
Så...
Du skal nok bare fortsætte.
Lev livet. Prøv nye ting.
Bare blive ved med at presse.
Undskyld mig, frue.
- Jeg vil gerne tale med direktøren. - Det er mig. Kan jeg hjælpe?
- Du vil altså overtage lånet? - Ja, jeg vil gerne betale det hele.
Det kan også ordnes, men hun skal komme og skrive under.
- Det skal være en overraskelse. - Jaså?
Jeg giver dig pengene, og hun behøver ikke vide noget.
Det er noget af en julegave.
Du har nogle muligheder.
Du kan give det som en gave.
Hun kan også komme ind, og skrive under.
Nej, det vil jeg ikke.
Jeg vil bare betale det hele, uden hun får noget at vide.
Hun finder jo ud af det alligevel.
Hvad hvis jeg havde pengene her?
- Lige nu? - Ja.
- Har du det? - Nej, men hvis jeg havde?
Hun skulle stadig komme ind og skrive under.
- Jaså. - Det er nemt.
- Det er bare lidt papirer. - Ja, men ikke lige nu.
- Nej... - Okay. Tak.
Tak.
- Må jeg kalde dig Dorothy? - Kald mig bare Dot.
Jeg optager denne samtale. Hvis det er okay med dig?
Så...
Kan du ikke fortælle, hvad du husker?
Okay...
Jamen...
- Undskyld, et øjeblik. - Det er okay.
Normalt er det ikke mig, der...
Du gjorde det meget værre.
- Sådan. - Det er okay.
- Det beklager jeg. - Skal jeg starte forfra?
Okay...
Min mor var kun sammen med ham to år.
Jeg har aldrig mødt ham. Ikke, hvad jeg husker.
Da jeg blev født, var han allerede i fængsel.
Min bror siger, at han tror han kan huske ham lidt, -
- men det ved jeg ikke helt om det passer, -
- eller han bare tror det.
Du ved, man hører en historie, -
- og ser et billede og lægger to og to sammen.
Vi har hørt en masse historier.
Hun fortalte mange historier om ham.
De passede ikke helt sammen. Men vi var jo bare børn...
Han var ude at sejle det ene år...
- Han var også i krig. - Store historier.
- Ja, nemlig. - Okay.
Det gjorde ikke nogen forskel.
Han var bare far...
Han lavede en masse...
En dag ville han komme tilbage og besøge os.
Da jeg var 15 år, -
- og han havde fået prøveløsladelse, -
- fortalte min mor os sandheden.
Hvis han nu skulle komme og besøge os.
Det gjorde han aldrig...
- Har han aldrig ringet eller skrevet? - Nej, det gjorde han ikke.
Han ved vist ikke, at jeg findes.
- Og han er bedstefar. - Ja, det er han.
- Hvad hedder han? - Det er Robbie.
- Vil du sige hej, Robbie? - Nej.
- Beklager. - Det er okay.
Jeg har en dreng på hans alder.
Tror du, at du fanger ham?
- Det håber jeg. - Jeg ønsker ikke at se ham.
Jeg vil ikke ind og skulle udvælge ham, -
- når de står på linje, eller hvad det hedder.
Det bliver ikke nødvendigt.
Jeg synes, han bør fængsles.
Min mor sagde, at han altid sagde;
"Jeg har ændret mig nu."
Og så kom han ud, og gjorde det hele igen.
Og igen og igen.
Selv efter det, elskede hun ham til den dag hun døde.
- Hvad med den? - Det er smuk.
Alt for dyrt.
Hvad med den der?
Jeg elsker det stykke.
- Vil du prøve det? - Gerne.
Giv jer god tid.
Hvad synes du?
Lad os se det i lyset.
Jeg er så flov. Jeg gik bare ud.
Jeg er så ked af det.
- Skal jeg hjælpe dig med at få det af? - Nej, jeg vil gerne have det.
- Hvor meget? - $249.99 inkl. moms.
Jeg gemte det hele.
Fra jeg var hans forsvarer.
Jeg overvejede at skrive en bog, -
- eller fortælle mine børnebørn om det.
Det er en god historie.
Er det ham, du leder efter?
- Ja, det tror jeg. - Jeg husker Forrest Tucker.
Han var den ægte vare.
Du godeste.
Cykeltyv som 13 årig. Det var tidligt.
Han har været låst inde hele sit liv.
På nær når han brød ud.
- 16 succesfulde flugter. - 16?
Det er noget af en rekord, ikke sandt?
For nogle år siden, brød han ud af San Quentin i en båd.
Han byggede den af skrot og tjære.
Han malede Marin County-logoet på siden og sejlede ud.
Hvis du møder ham, skal han nok fortælle om det.
Han fortæller alle detaljer om alle hans eventyrer.
- Nok også de uprøvet. - Nogen skulle have bedt ham stoppe.
Hvis du finder noget, du elsker...
Jeg fik hans sag, da han blev taget i Montana.
For et par år siden.
Der var en biljagt, som slet ikke var unormalt.
Da de nærmede sig ham, sagde politiet, at han skød mod dem.
Men han hævdede, at han var ubevæbnet.
Det var bilen, der larmede.
Det er nok den halve sandhed.
Han havde altid en pistol på sig, -
- men sagde han, at han aldrig havde skudt, så troede jeg ham.
Jeg husker, at jeg sagde; "Forrest..."
"Der er en lettere måde at leve på."
Han kiggede på mig og sagde; "Jeg vil ikke lette mit liv."
"Jeg vil bare leve."
Op med hænderne!
Kryds dem ikke!
- Hej, skat. - Hej.
- Fandt du ham? - Ja, på en måde.
Hvad betyder det?
- Jeg fandt ud af, hvem han er. - Og?
Han er en mand, der er gammel, men har været ung engang.
Og han elsker at røve banker.
- Var det alt? - Det var alt.
Lige som dig, der er betjent, og vil fange ham.
Ja, noget i den stil.
Klokken er mange.
- Så sent er det ikke. - Børnene sover.
- Hvor tungt sover de? - Du godeste.
- Lad os gå ud. - Hvad?
- Vi får fat i en barnepige. - Jeg skal på arbejde i morgen.
- Og hvad så? - Hvad?
- Hvad sker der med dig? - Jeg ved det ikke.
- Burde du ikke ringe til nogen? - Og fortælle hvad?
- At du har fundet ham? - Det siger jeg ikke til nogen.
I aften er han min.
- Ja? - Du var da helt væk.
- Ja, skal vi komme videre? - Vi har lige bestilt tærte.
Jeg mener, ud at rejse.
- Som en ferie? - Ja.
Jeg ved ikke helt. Jeg skal jo passe dyrene.
Hvis de nu blev passet. Ville du så?
- Måske. - Okay.
Har jeg ikke set dig i TV?
- Måske. - Det tror jeg.
Du er inde over den der "Over The Hill Gang".
- Ja. - Har du fanget dem?
- Ikke endnu. - Er du tæt på?
Vi nærmer os.
Jeg vil ikke være uhøflig, men...
Jeg retter lige lidt.
- Jeg lærte det på en katolsk skole. - Jaså?
Nu ser du fin ud. Har du en pige med?
- Min kone er med mig. - Hvor skønt.
Min erfaring er, at ser man godt ud, når man langt.
Så ser det ud som om, du ved, hvad du laver.
Også selvom du ikke ved det.
Forrest?
Jeg ved, hvad jeg laver.
Godnat.
Forrest Tucker, du er anholdt. Gå væk fra bilen!
Hænderne op! Træd væk fra bilen!
Lad være! Ud af bilen!
Jeg beder dig. Min dreng...
Okay, hold ind til siden.
Er han okay?
Jeg forstår.
Fint. Tak, fordi du ringede.
Okay.
- Hvad skete der? - De fangede ham.
- Gjorde de? - Ja.
- Hvordan?
Nogen sladrede.
Hvad så nu?
Han kommer i fængsel.
Det var en skam.
Ja, det tror jeg.
Jeg er ked af, du ikke fangede ham.
Det er jeg ikke.
"Over The Hill Gang" findes ikke længere.
I går aftes, blev lederen af gruppen anholdt.
74-årige Forrest Silver Tucker.
Tucker, som er født i Florida, -
- er mest kendt for et af de største, -
- fangeflugter i San Quentins historie.
Det er kun et af mange flugter, -
- og en endnu længere liste af forbrydelser.
Men efter et par år i frihed, blev han langt om længe fanget.
Blandt de anholdte er også Terry Green, som Tucker mødte i San Quentin.
Et tredje medlem er stadig på fri fod.
Men politiet siger, at "Over The Hill Gang" nu er pensioneret.
Forrest Tucker, du har besøg.
Du løj med dit navn.
Jeg troede, du vidste det.
Det samme spurgte betjent om.
Om jeg havde nogen anelse om det.
- Hvad sagde du? - Jeg sagde, selvfølgelig ikke.
- Jeg er ked af det. - Det jeg også.
Jeg har skrevet noget til dig.
- Hvad er det? - Alle de gange, jeg er flygtet før.
- Kommer du, Forrest? - Jeg skal lige være færdig.
Okay.
- Hvad med den her? - Tja...
Jeg gemmer det bedste til sidst.
Tja... Måske.
Måske skal du bare blive, hvor du er.
OG DET GJORDE HAN
Det ekstra værelse er på den anden side af gangen.
Okay.
Du kan blive, så længe du vil.
Tak.
Jeg er glad for, du ringede.
Jeg er glad for, at du svarede.
Så fortsætter vi.
Det er ligegyldigt hvorhen.
Måske til Arizona. Vejene er lige.
Og vi bygger et hus.
Ja, vi bygger et hus.
Hvis jeg ikke snart finder fodfæste, -
- så går jeg i kredsløb.
Jewel, vågn op.
Jeg har et ærinde. Mangler du noget?
Nej, hvor længe er du væk?
Ikke ret lang tid.
Hallo?
- Hej, John. - Ja, det er det.
- Hvem er det? - Hvordan går det?
Forrest Tucker. Er det dig?
- Jeg hører, du er kommet ud. - Det er korrekt.
Hvad skete der? Blev du træt af at grave tunneler?
Det troede jeg, men...
Forrest, er du okay?
Ja, det er jeg om lidt.
FORREST TUCKER RØVEDE FIRE BANKER DEN DAG
EFTER HANS ANHOLDELSE PÅ STEDET, FORTALTE BETJENTENE...
... AT HAN SMILEDE
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org